paradis - substantiv
1. En underskön plats. 2. Ett tillstånd av välbehag.
3. Paradise Massachusetts (stad) Invånare: 25 408
Han har blivit skjuten.
Jag stannade till för att pissa och fick syn på hunden.
-Jag känner inte igen honom. -Plånboken är kvar.
Kenneth Eisley. Har ett stort hus på andra sidan viken.
-Han sökte väl Paradiset. -Och hittade det.
-Troligen kaliber .22. -Han är väl mördad?
Antagligen.
Tror du att han har spolats upp av tidvattnet?
Så ser inte en kropp ut som har legat i havet.
-Han har märken i ansiktet. -Det är måsarna.
Motbjudande!
-Hylsor? -Nej. Mördaren kanske tog med dem.
Eller också använde han revolver.
-Anthony sa att det här är ett mord. -Han har två kulhål i bröstet.
Det kallar jag ledtråd.
Likstelheten har inte satt in.
-Han mötte mördaren nyligen. -Eller mördarna.
-Spärra av området, D'Angelo. -Ingen går här i november.
Den här killen gjorde det.
Hur gör vi med hunden som bara sitter där?
Jesse? Det är Jenn.
Är du hemma?
Det är sent, så du sover väl eller är ute med nån.
Förlåt, jag menade inte att låta så.
Jag pekade på New Jersey när jag pratade om vädret på Long Island.
Det kvittar, väderflickor tas ändå inte på allvar.
Sen hade tv-bolaget en välgörenhetsgrej på Met.
Jag var där med Craig, en av producenterna. Nu ska jag sova.
Vi får prata i morg...
...på allvar. Sen hade tv-bolaget en välgörenhetsgrej på Met.
Jag var där med Craig, en av producenterna. Nu ska jag sova.
Vi får prata i morgon.
Hej.
-Vad gör du här sju på morgonen? -Jag bekämpar brottsligheten.
Kommer du i kväll? Vi kan köpa mat.
-Kinamat, det blir jag erotisk av. -Annars också.
37 år gammal. Skild. Inga barn. Föräldrarna i Amherst är meddelade.
-Prata med dem han arbetade med. -Han obduceras runt lunch, skepparn.
Jag har aldrig förut hört en polischef benämnas "skepparn".
Mr och mrs Pennington är här med sin dotter. Du bör nog prata med dem.
Meddela Healy att kulorna ska undersökas.
God morgon, jag är polischef Stone. Slå er ner.
-Min dotter har blivit våldtagen. -Stanna här, Molly.
-Jag har inte blivit våldtagen. -Älskade vän...
Hon kom hem sent i går kväll med trasiga jeans-
-oordnat hår, blödande läpp... Så jag tittade närmare på henne.
Hon hade inga trosor och hon hade blåmärken på låren.
-Har ni varit hos läkare? -Nej, jag har bara tvättat henne.
Hur tvättade du henne?
Jag satte henne i ett bad och skrubbade henne.
-Vem gjorde det där? -Jag vill inte prata om det.
Om vi inte får veta vem som gjorde det kan det hända igen.
Det kan hända nån annan eller dig.
-Tala om vad dom hände! -Slå henne inte.
Ta med Candace ut, Molly.
Följ med mig, Candace.
-Finns det nåt sorts test? -Sån bevisning försvinner i badet.
-Men sjukhuset kanske kan... -Dit ska hon inte!
-Lova att det här inte kommer ut. -Det är omöjligt.
Om det går till rättegång, så blir det känt.
Då är vi klara här. Jag tar min dotter och åker hem.
-Jag har inget mer att säga. -Men, mrs Pennington...
Candace...
Är det nåt du vill säga mig?
-Stackars flicka! Vad gör vi? -Mamman vill ju undvika skandal.
-Så vi ska inte göra nåt? -Det sa jag inte.
Sök upp hennes skola och ta reda på vem som gjorde det.
-Hur då? -Du kommer säkert på nåt.
-Jesse? -Ja!
-Är jag sen? -Nej.
-Du kan inte duka fram papplådor! -Jag ville se din reaktion.
Säkert!
-Det är en hund här inne. -Ja.
Vart ska du?
-Vill du ha vatten? -Vin.
-Golvet är kallt. -Det är höst.
-Jag är orolig. -Nån kommer att hitta honom.
Jag kunde bara inte döda en hund.
Har du träffat basebollspelaren på väggen nån gång?
Ozzie? Nej. Men bättre shortstop har jag inte sett.
-Kunde du ha blivit lika bra? -Inte lika bra som Ozzie.
-Saknar du det? -Varje dag.
-Varför kommer vi överens, tror du? -Vet inte.
-Egentligen är jag för gammal. -Så varför kommer vi överens?
-För att vi är kompisar. -Kompisar som har sex.
Du är som jag, du binder dig inte för att det ska vara så.
-Vi ställer inga krav på varandra. -Och det ger en samhörighetskänsla.
Ta inte det här negativt: du är nog den enklaste person jag har träffat.
Du vet vad du vet och du gör det du gör - som en mula.
Eller åsna...
Ett skott träffade hjärtat och ett kapade aorta.
-Vill du ha fler detaljer? -Jag läser protokollet.
Vanlig enkel 40-grain standard- ammunition. Ett proffsjobb.
-Skotten har olika ingångsvinklar. -Hur tolkar du det?
Jag är framför allt barnläkare. Det här är mitt första mord.
Du såg väl sånt här i L.A.?
-Offret kan ha rört sig. -Mördaren kan ha haft två vapen.
Om han inte blev skjuten av två personer. Vi får kolla vapeninnehav.
-Alla i delstaten har en .22:a. -Vi avgränsar oss till närområdet.
Om vapenhandlaren registrerade köpet, om det finns i datorn-
-och ägaren bor här.
Sen har vi vapnet! Ska vi inte göra det?
Det måste vi, men smarta mördare undviker registrerade vapen.
-Tror du att han är smart? -Han eller hon.
Pennington...
Ska du inte hälsa?
Titta här. Du säger inte ett ord.
Det är min favorit.
Om du säger nåt, dör du!
Jag ringer dig.
-Har du hittat våldtäktsmannen? -Det är en hund här.
Vittnesskydd.
-Bo Marino. -Footballspelaren?
Han och två kamrater visade Candace nåt som skrämde henne.
-Kände du igen de andra? -Kevin Feeney och Troy Drake.
-Var det allt? Har du nån plan? -Jag ska hemsöka dem.
Du måste sköta jobbet här också, och det är ett polisärende.
-Det är ett kvinnoärende. -Män kan andra saker.
Men våldtäkt är nåt vi känner till. Så jag tänker hemsöka dem.
-Ser du nåt intressant? -Ja, titta här.
-Så du filmade det där? -Jag filmar alltid.
-Hon blir bra. -Hon var trevlig.
Hon ville låna min tidning.
-Tycker du att hon är snygg? -Jättesnygg.
Jag tycker att hon har hästansikte.
Hon blir bra.
-Hur känns det att hon har andra? -Det har hon all rätt till.
-Men hur känns det? -Jag vill döda de män hon träffar.
Men det gör du inte.
Du vet att jag är klokare än du.
-Så du har rätt att ge mig råd. -Ja, såna är reglerna.
Jesse, du har varit skild i fem år.
-Är ditt råd att jag ska glömma Jenn? -Just det.
-Tycker nån annorlunda? -Nej.
Om du kunde glömma Jenn, kanske du kunde sluta dricka-
-och satsa på att vara en riktigt duktig polischef.
-Jag dricker aldrig på jobbet. -Du dricker aldrig på jobbet här.
Det är sant. Och...?
-Menar du att jag ska hålla tyst? -Nej, det är goda råd.
Men inte när det gäller mig.
Ingen har rört kroppen.
-Vem var hon? -Barbara Carey enligt körkortet.
-Hon är skjuten som den förra killen. -Jag ser det.
Jag ville bara säga det.
D'Angelo, fota alla bilar här så man kan läsa bilnumren.
Allihop? Vem betalar filmen?
Det gör jag.
-Tror du att mördaren är kvar? -Skulle du vara det?
Allt väl?
-Han är intressant. -Det tänkte jag inte på.
-Genom bilen kommer de att hitta oss. -De hittar många andra också.
-Tror du vi blir kallade på förhör? -Jag tror inte att de har folk nog.
Det kunde vara spännande.
-Vill du ha skjuts? -Vad vill du?
Prata.
Om du vill glida ner så ingen ser dig kommer jag inte att ta illa upp.
Du har en hund här. Vad heter den?
-Vad tror du att den heter? -Reggie.
-Ser den ut att heta Reggie? -Det står så på kopplet.
Bo Marino, Kevin Feeney och Troy Drake.
Vi vet båda att de våldtog dig-
-och vi vet att de har hotat dig till tystnad.
-Hur vet du det? -Jag är polischef. Jag vet allt.
Om du tillåter det, kommer de att göra ditt liv här till ett elände.
Men om du berättar för mig, kan jag ge dig tillbaka livet.
-Mamma är... -Jag kan ta hand om henne.
Du kan ringa mig när du vill om vad som helst.
Det här stannar mellan oss tills du ändrar dig.
-Vad tänker du göra? -Jag ska hemsöka dem.
-Men du säger inget? -Nej, det gör jag inte.
-Jag är rädd. -Det vet jag.
Men nu är vi två om det här.
Okej.
-Ska inte polischefen ha uniform? -Inte tisdagar.
-Skip Wilder, Boston Herald. -Inga kommentarer.
-Kommer du hit ända från Boston? -Jag kanske kan hjälpa till.
-Det står en Bostonreporter utanför. -Jag tog inte med honom.
Kolla om han kör en svart BMW.
-Tog du registreringsnumret? -Det gör ingen.
-Har du hört? -Ja, samma tillvägagångssätt.
-Inget tydligt motiv? -Det kan vara slumpartat.
När kan ni jämföra kulorna från de två morden?
-Jag är polisintendent, inte Gud. -Är inte det samma sak?
Jag är också besviken. Det kan ta sin tid.
Ju förr vi får sambandet bekräftat, desto förr får vi media på oss.
-Nu blev processen ännu långsammare. -Tack.
Suit! Skriv ett pressmeddelande om att vi har läget under kontroll.
-Jag? -Sånt är du bra på.
Har vi läget under kontroll?
-Du har din fru på trean. -Min före detta fru.
Ring mig.
-Hej. -Hur har du det där uppe?
-Så du har hört? -Ja. Ska jag komma upp i morgon?
-Det passar inget vidare. -Jag vill träffa dig.
-Och jag dig. -Du gör mig besviken.
-Jag vet. -Jag avskyr att prata i telefon.
Jag vet.
Det förstår jag, men hur gör ni med delstatspolisen?
Har morden nåt samband?
Vi vet inte om samma vapen har använts vid morden.
Larry, Curly och Mo vill prata med dig.
Som ledamöter i stadsfullmäktige vill Jim, Carter och jag ha information.
Hur ser det ut?
Vi vet inte om samma vapen har använts vid morden.
Är det allt ni vet? Ni har inga ledtrådar?
Exakt.
-Vad fan! -Han är inte så talför.
-Vad säger vi till pressen? -"Inga kommentarer" passar mig.
Vad håller ditt folk på med borta på skolan?
Du kunde kanske göra omfördelningar i personalen?
-Pratar du inte? -När jag har nåt att säga.
Ska vi inte be FBI eller delstatspolisen om hjälp?
De skulle dra hit hela landets media, och det skulle påverka hela stan.
Vi tycker att du ska satsa alla resurser på morden.
Jag är en rutinerad och duktig polis. Jag kan det här, det kan inte ni.
-Vi kan ge dig sparken. -Ja, men ni kan inte ge mig order.
Jesse!
-Du vet att jag är klokare än du. -Talar du som vän eller tjänsteman?
-Jag talar som din kompis. -Ska vi äta hos mig i kväll?
-Reta inte upp dem. -Jag har köpt urbenad havsabborre.
Det låter bra.
Vet du vad som låter ännu bättre? Reta inte upp stadsfullmäktige.
Klockan sju?
-Drick mindre så blir du stadigare. -Jag vet.
-Vad säger du? -Hon är för ung för honom.
-Hon är ungefär jämngammal med dig. -Jag är mer jordnära.
Blir du skrämd av mördaren? Ryck inte på axlarna, utan svara.
Det vore idiotiskt att inte bli rädd.
-Skulle du skjuta honom? -Om jag måste.
-Har du skjutit nån människa? -Ja.
-En som dog? -Ja.
-Vill du berätta om det? -Nej.
Dog han av ditt skott?
Ja.
-Var det avsiktligt? -Ja.
-Försökte du inte såra honom? -Han hade en machete.
Man kan knappt andas och blir hotad, så man siktar mitt i kroppen.
Man vill döda, det är inte som på film. Man får en halv sekund på sig.
-Sån måste väl en polis vara. -Eller: jag är sån så jag blev polis.
Ser du nåt samband mellan morden?
-Har du nån gissning? -Det försöker jag undvika.
Du är inte bara polis, du är också människa.
Jag är bättre som polis.
-Det undrar jag. -Så jag är en usel polis också?
-Nej, du vet vad jag menar. -Ja, jag vet. Tack.
Han blev skjuten här, och sen föll han väl.
-Familj? -Fru och tre döttrar.
Jag ska prata med dem. De kommer att ha svårt att förstå-
-och de känner inte till Kenneth Eisley och Barbara Carey.
Och vi kommer inte att hitta nåt samband mellan dem.
Det är som tidigare, fast ändå annorlunda. Vi har ett vittne.
Honom vill jag prata med.
Philly, det här är polischefen. Säg det där som du sa till mig.
Visst... Gatubeläggningen är dålig.
Dålig gatubeläggning är farligt. Det samlas vatten och uppstår hål...
-Du sa att du såg bilar. -Javisst, massor av bilar!
-Polisbilar också. -Nej, före det.
Jag såg en bil, en röd Explorer.
-Är du säker på det? -Nej, det kan jag inte säga.
-Stopp där, Bo. -Här har du inte att göra.
Du använder en olaglig drog. Du röker en joint.
-Det här är herrarnas. -Du följer med till polisstationen.
-Glöm det! -Tvinga mig inte att gripa dig.
Du?
-Flytta på dig! -Du har rätt att tiga.
Allt du säger kan komma att användas mot dig vid en rättegång.
Se upp.
-Han kan ha tagit fel på färg. -Visst. Bilen var på båda ställena...
...men det finns flera tusen Explorer bara här i countyt.
Och det förutsätter att de stannade och tittade.
Å andra sidan har vi ett trovärdigt vittne.
Polischefen. Er sekreterare ringde. Andrew Lincoln. Min fru Brianna.
Det här är assistent Simpson.
Stig på.
Vänta här, Suit.
-Vad kallade du honom? -Suit.
-Kortform för "Suitcase". -Suitcase Simpson, basebollspelaren.
-Sitt ner. -Tack.
-Är ni här angående morden? -Ja, er bil stod på en mordplats.
-Där kvinnan blev mördad. -Vi såg er i arbete.
Hur skötte jag mig? Äger ni nåt skjutvapen, kaliber .22?
Vi har ett .22-kalibrigt gevär. Vi använde det när vi pangade skadedjur.
Får vi provskjuta det, så att vi kan stryka er från listan?
-Självklart, polischef. -Jesse.
Jag ska hämta det...Jesse.
-Fin utsikt, inte sant? -Här förslår inte en polislön.
Vi tycker om den. Vi hyr, men vintern tillbringar vi i Palm Beach.
-Vad sysslar ni med, mr Lincoln? -Säg Andy. Jag sköter våra pengar.
Jag var ögonläkare och uppfann en skanner-
-som kan läsa av hornhinnans tjocklek. Hur som helst...
-Så du praktiserar inte längre? -Har du nåt i ögat?
-Var så god. -Tack.
Mrs Lincoln... Brianna. Arbetar du?
Nej, vi har varit ihop i 15 år utan att gräla.
-Det vore skumt att inte göra det. -Gräla?
-Nej, låta dig låna geväret. -Det vore det.
-Hoppas ni tar den jäveln. -Det kommer vi att göra.
-Vissa stadsbor tror de äger stället. -Det gör de.
-Korkad snut! -Han verkade inte korkad.
-Han kollade in din bak. -Då kan han inte vara dum.
-Teknikerna får kolla upp geväret. -Glöm geväret. De är skyldiga.
Vi är väl poliser?
Och för att styrka vår polisstatus ska vi sätta i oss de där?
-Ska du äta ett dussin donuts? -Förr eller senare.
Du har rätt, det var alltför länge sen.
Jag vill veta allt om Andy och Brianna.
Var de bor. Var de pangar skadedjur.
Var han praktiserade som läkare. Var han gick i skolan.
"Panga skadedjur..." Så pratar väl inte folk!
-Vi får se när vi avfyrar geväret. -Det där är inte mordvapnet.
-Har de att annat vapen? -Två.
Och du tror att de är skyldiga? Då saknas bara bevis.
-Och motiv. -Ja, det också.
-Du förteg en bilobservation. -Vi berättar inte allt vi vet.
-För att du har en instinkt? -Det är nåt skumt med dem.
Det är inget ovanligt i Paradise.
De är de enda som hade sin bil tre meter från ett mord.
Tänker du anhålla mig?
-Jag går härifrån. -Det gör du inte alls.
-Tror du att du kan stoppa mig? -Det är klart jag kan.
En späd kvinna släpade hit dig i handbojor.
Sätt dig.
-Vem är den unga damen? -Vet inte, jag har hittat bilderna.
-Var? -I skolbiblioteket.
Nån måste ha tappat dem.
-Håller inte du fast henne? -Ser du mitt ansikte?
Du behöver inte säga mer, Bo. Rita Fiore. Familjen Marinos advokat.
-Jag har inte gjort nåt. -Bo Marino misstänks för innehav.
Drar ni hit honom för lite gräs? Räkna med att bli stämd!
Tyst, mr Marino.
Er klient är misstänkt olaga innehav-
-ohörsamhet och våldsamt motstånd.
Dessutom har vi hittat de här fotona...
Jag kan släppa Bo om han talar om vilka som håller fast henne.
Min klient är 17 år gammal och ostraffad.
-Inte tänker ni hålla honom kvar? -Jo då.
Du förnekar att du känner de som förekommer på fotona.
Om du har ljugit vore det klokt att medge det när din advokat är här.
Jag känner dem inte.
Assistent Crane, ta med mr Marino till häktet.
Kom med.
-Ditt svin! -Polischef och svin, om jag får be.
Om inte du också vill sova här tycker jag att ni och miss Fiore-
-ska gå och planera hur ni ska stämma mig för polisbrutalitet.
Vi ses utanför.
Healey sa att du var... Det var nåt rart...
Han sa att du körde med raka rör.
Det var rart.
Vi ses.
-Varför behåller du grabben här? -Jag gillar honom inte.
-Hur var pappan? -Trädet växer nära äpplet.
Om en av de andra killarna pratar, kanske det kan lösas utan rättegång.
Du ser trött ut. Man kan bara göra det man kan göra.
Om morden inte är slumpartade, så vet bara mördarna vilken kopplingen är.
-Suit sa att du hade en känsla... -Snutintuition.
-Vad ska du göra? -Äta pizza och grunna.
-Grunna är bra. God kväll. -God kväll.
-Kan vi ha en affär fast du är gift? -Jag sätter upp dig på listan.
Tänk dig en upplyst bankettsal med en stor varm brasa.
Utanför är det kallt och mörkt, men där inne äter man och roar sig.
Och så flyger en sparv från kylan och mörkret in i salen.
Den flyger genom den ljusa och varma salen och ut i mörkret igen.
-Och? -Människolivet är som sparvens flykt.
Eller var det en svala? Det kan göra detsamma.
Den korta tid vi är här har vi rätt att utnyttja på bästa sätt.
Jag vet, Reggie.
Man kan bara göra det man kan göra.
Känner du Bo Marino?
-Var det han som tog fotona? -Vet inte.
-Höll nån fast hennes fötter? -Jag vet inte.
Då Kevin, anhåller jag dig för sexuellt övergrepp.
-Vänta lite... -Hamnar jag i fängelse?
Vi har bilder där du håller fast en naken flicka som gråter.
-Nån sorts brott är det nog. -Berätta nu.
Var det Bo Marino? Vill du hamna i fängelse?
De kommer att bli skitsura.
Var det Bo Marino?
Ja.
-Vem mer? -Troy.
-Troy Drake? -Ja.
Du får kanske sova hemma i natt.
-Han har alltid varit skötsam. -Det var då.
-Han får väl inte fängelse? -Inte i kväll.
Men er son deltog i en gruppvåldtäkt på en 16-årig flicka.
Det får ett rättsligt efterspel.
-Och mer? -Andrew och Brianna gifte sig 1988.
Till 1990 arbetade han som läkare Cleveland.
-De har två bilar. En Explorer och... -En svart BMW.
-Hur visste du det? -Polischefen vet allt. Jag ringer.
Lugn och fin.
-Miss Fiore? -Spara miss till rätten.
Gör ni hembesök?
-Ge mig en stor torr dry martini. -Det blir vodka on the rocks.
-Har du Ketel One? -Det har jag.
Jag tänkte att du skulle bli så tagen av mig att du gör allt jag vill.
Det fungerar.
Ditt sätt att få Bo anhållen för sexuellt våld var inget vidare.
-Det förtjänade han. -Jag kan dra dig inför rätta.
Men hur skulle jag i så fall få dig i säng?
-Tänker du långa tankar? -Jag tänker mest "wow"!
Bra. När du inte tänker "wow" ska du veta att jag har gjort min hemläxa.
-Grundligt. -Jag är grundlig.
Och jag har en stor advokatbyrås resurser.
Låt helst bli att babbla.
Jag ville veta vad jag hade att göra med.
Du var kriminalare med trasigt äktenskap och du drack.
-Hur är äktenskapet? -Trasigt.
-Och drickandet? -Bättre.
Jag vet också att ni har en seriemördare i stan.
-Ni har det körigt. -Sant.
Ändå tog du dig tid med våldtäkten.
I småstäder brukar man överlåta mordutredningar till delstatspolisen.
Vi gör så mycket vi kan i huset.
Bjud mig på middag så lovar jag att klä upp mig och snygga till mig lite.
Vi uppskattar verkligen att ni tar er tid med det här.
Candace och jag vet vilka våldtäktsmännen är-
-men att sy in dem nu skulle göra hennes liv i Paradise besvärligt.
-De tänkte visa alla fotona på mig. -Det gör de nog inte nu.
-Jag vittnar om jag måste. -Så ska det låta.
-Kevin Feeney ljög! -Ledsen, Skepparn.
Ingen fara. Stäng dörren bakom dig.
-Min grabb har inte hotat henne! -Han hotade att döda henne.
-Ord står mot ord. -Tvinga mig inte att välja.
-Vad menar du? -Att Bo är en lögnhals.
Jag har inte gjort subban nåt.
Låt bli min son!
Grip honom! Grip honom för misshandel.
Sitt ner, mr Pennington.
De ska inte få ge sig på er igen.
-Du såg ju alltihop! -Ni förolämpade och tillgrep våld.
-Hur upplevde ni det, mr Pennington? -På samma sätt.
-Jag också. -Han slog min grabb utan skäl.
Det fanns allt ett skäl.
-Bilden på dig i mitt sovrum? -Hur gör du när nån sover över?
Den får vara kvar.
Vad säger du om att jag kommer upp?
Alla medier i landet vill veta mer om det här.
Jag vet.
Jag skulle kunna följa utredningen ihop med en kameraman.
-Nej. -Det kunde bli en hel serie.
Nej, Jenn.
Abby!
Hej, Jesse.
Två skott i bröstet som de andra. Kylan försvårar tidsbestämningen...
Doktorn, inte nu.
Jag beklagar, Jesse.
Jag skulle kanske skita i allt och bara kröka.
Det är jag i alla fall bra på.
Vad tjänar det till att låsa in barnen?
-För att de inte kunde behärska sig? -Det gjorde de inte.
Inga uppgörelser! De förtjänar fängelse.
Candace klarar inte att gå i skolan och träffa alla kamrater-
-som vet att hon blev utsatt för en gruppvåldtäkt när de skyldiga-
-kommer att gå i samma skola.
Jag är ingen flicka längre, men som kvinna förstår jag henne.
-Har samhällstjänsten fastställts? -Inte än.
Har jag nåt att säga till om?
Låt mig få en timma med var och en så att jag kan banka skiten ur dem.
-Du skämtar? -Ja.
Låt dem avtjäna straffet hos polisen.
-Skulle du ta uppgiften på allvar? -Jag skulle köra stenhårt med dem.
-Men jag skulle inte röra dem. -Jag ska undersöka saken.
Och ouppklarade mord i Cleveland?
Inget som liknar de här. Ett mord i Parma nära Cleveland...
Jag vet var Parma ligger.
Jag har hittat två mord med samma tillvägagångssätt i Hilton Head-
-och tre i Florida.
Var i Florida?
I Palm Beach.
En kille från CNN söker dig.
-Vem då? -Jag vet inte.
Det gillar han nog inte. Hänvisa till presskonferensen.
-Nu kan vi göra husrannsakan. -Vi skulle inte få tillstånd.
Jag vill inte att de ska lägga av!
Suit. Bra jobbat.
Du kan nog bli kriminalare en dag.
Vi har inga kriminalare.
Men om vi hade.
Hemskt med din flickvän.
Hon var inte min flickvän, hon var min kompis. - Nej, tack.
-Ska du inte ha nåt? -Jag dricker inte.
Förr drack jag, men jag har slutat.
Ta här, jag gillar inte att dricka ensam.
Allmänne åklagaren gick på din linje. Vad ska du göra?
Jag ska ta dem till doktor Perkins och låta sterilisera dem.
Familjen Marino vill att jag ska anmäla dig.
-Allt gick så fort. -Jag förstår, och du är långsam.
Candaces pappa försvarade sig mot Bos angrepp, och då ingrep Joe Marino.
-Det skulle du säga i rätten? -Utan tvekan.
Jag var åklagare i ett tidigare liv. Ta det inte för hårt.
Slumpmässiga mord utan motiv är svårutredda.
Seriemördare gör bort sig först när det blir personligt.
-När blir det rättegång? -Jag ska föreslå att vi drar oss ur.
-Och om de inte gör det? -De kommer att dra sig ur.
Oss emellan... Vad hände Bo och hans far?
Pennington gav båda två stryk och jag lät honom hållas.
-Jag är chockad! -Så chockad är du inte.
-Nej. -Det får bli vår hemlighet.
Innan vi är klara kommer vi kanske att ha fler.
Jesse...
Teknikerna har tittat på det tredje offret - samma vapen som tidigare.
-Vem mer känner till det här? -Det är bara vi.
Men snart kan jag inte hitta fler ursäkter.
Så kallt det är!
När jag lämnade polisen i L.A. ställde jag mig och tittade på havet.
Jag hade mist min fru och mitt jobb, och det lugnade mig.
-Är det så det känns nu? -Nej, nu är jag arg.
De dödade min vän.
Tror du att det var för att hon var din vän?
Jag vet vem som är skyldig.
Vem som dödade Eisley, kvinnan på p-platsen, mannen i gränden och Abby.
Jag vet vem som dödade dem.
-Har du motiv? Vittnen? Vapen? -Nej.
Jag ska värma upp en cell på direkten.
De är två stycken, och jag tänker inte låta dem sluta.
De verkar vara intresserade av mig, och det tänker jag uppmuntra.
De här mördarna vill alltså döda dig?
Härligt land, eller hur?
Jag tycker att du ska vara lite försiktig.
-Jag är lite försiktig med alla. -Skitsnack!
Ta inte det här personligt.
Det här får inte slå fel. Det är nog med döda kroppar nu.
Du vill bara göra mig nervös.
Vill du ha skjuts?
Han kommer att upptäcka dig!
Det låter bra.
-Han ser trött ut. -Nej, han ser ut att vara orolig.
Vi har kanske gått för hårt åt honom.
Människans liv är som den sparvens flykt.
-Jesse. -Andy.
Det här är Reggie. Du kanske behöver det här.
Stig in.
-Har teknikerna testat det? -Ja, i Boston.
Kom in så Brianna får träffa dig. - Älskling, Jesse är här!
-Kan det kopplas till nåt brott? -Det har aldrig avfyrats.
Du pangade väl skadedjur med en annan .22:a.
Det här är mitt enda skjutvapen.
Jesse Stone...
Vilken fin hund du har med dig! - Hej, lilla vännen!
Jag har adopterat den efter det första offret.
Så hyggligt av dig!
-Han verkar gilla dig. -Det är klart han gillar mig!
-Ska ni ut och resa? -Ja, vår tid här är över.
-När reser ni? -I morgon kväll. Hur går utredningen?
-Inget vidare. -Hoppas att offren inte fick lida.
Undrar hur det är att veta att man ska dö.
-Har du varit i den situationen? -Jag delar mest ut p-böter.
Känslorna blir nog väldigt starka.
Särskilt för den som skjuter.
-Bruka det yttersta av mänsklig makt. -Om mördaren tänker så.
-Tror du att han gör det? -Vet inte, jag delar mest ut p-böter.
-Har du några ledtrådar? -Jag satte mitt hopp till er.
-Alla behöver en hobby. -Varför skulle vi göra nåt sånt?
För att ni har samma sjukdom.
Då skulle vi i alla fall ha nåt gemensamt.
Jesse... Vem var det sista offret?
-En vän till mig. -Abby Taylor. Det läste jag.
Det måste kännas svårt när det är nån så närstående. Jag beklagar.
Det gör jag också.
-Hur är det? -Mamma går och surar.
-Och din pappa? -Bra. Tänk, han slogs för min skull.
-Du försökte inte stoppa det. -Han klarade sig bra.
-Han boxades under studieåren. -Han var nog bra. Han har inga ärr.
-Har du boxats? -Nej, jag slåss.
-Vad är det för skillnad? -Regler.
Hur är det i skolan?
Ibland blänger Bo och Troy på mig när jag går förbi, men de säger inget.
Men alla andra... de jämnåriga har varit sjysta.
Bra.
Jag är tacksam för att du hjälpte mig.
Skulle du kunna göra mig en tjänst?
Reggie har ingen ägare, ingen familj. Jag är aldrig hemma-
-och han behöver nån som tar hand om honom. Skulle du kunna göra det?
Jag kan prata med din mamma. Men då måste du ta hand om honom.
Ge honom mat, rasta honom, ta upp efter honom.
-Det skulle jag klara. -Det vet jag.
Jesse?
-Tråkigt det som hände din vän. -Tack, Candace.
-Varför drabbades Abby? -För att hon stod mig nära.
-Tror du att du står på tur? -Hoppas att de gör ett försök.
Jag vet att de inte har lagt av.
-Varför dödar de dig inte där du bor? -Det är inte konstnärligt nog.
-Jag glömmer att de är galna. -Men nu har de gjort bort sig.
De verkar vilja håna mig och se hur jag reagerar.
-Du måste vara försiktig. -Jag behöver bevis.
-Tror du att de gör som tidigare? -Ja, seriemördare gillar ritualer.
Du är en bra människa, Jesse, och en bättre polis än stan förtjänar.
Vad som händer dig betyder nåt.
Men dessvärre betyder det inte så mycket för mig.
-Det är många som tycker om dig. -Du också?
Särskilt jag, och avfärda mig inte med kvickhet.
Jag har svårt att låta bli att vara kvick.
Reggie är nog bra för Candace. Det var rart gjort.
Det är jag. Förlå...
Det här är Candace.
Jag har inte tackat dig nog för allt.
Du har gjort så mycket, och nu Reggie också...
Du ska veta att jag är din vän-
-och jag känner att vi kommer bra överens. Hej då.
Det är Jesse. Jag vill träffa er innan ni ger er iväg.
På parkeringsplatsen där Abby Taylor blev mördad.
-När? -Tio i kväll.
-Är det här officiellt? -Nej, det är personligt.
Om jag har rätt, kommer de dit.
Vilken korkad snut! Han tror att han gillrar en fälla.
-Kan han göra nåt? -Det kvittar.
Det här gör allt lättare. Nu vet vi var han kommer att finnas.
-Varför är jag här? -Du har barn och man.
Trevligt att veta att du bryr dig om mig, men det är ändå förnedrande.
-Har du sett nåt, Suit? -Inte än.
Jesse? Tänk om du har fel.
Det är därför jag har dig.
Jag tror inte att de kommer.
Jo då.
-De är här. -Vi kommer. - Uppfattat, Suit?
På väg.
-Ingen hund i huset! -Det här är annorlunda.
-Jag ska ta hand om den. -Fast inte alltid.
-Det betyder mycket för henne. -Vi har ju en regel.
-Kan vi inte strunta i regeln? -Jag vill inte ha djur i huset.
Den är redan rumsren, och jag ska ta hand om den.
-Margaret? -Ingen hund i huset!
-Jag ska ta hand om den. -Fast inte alltid.
Candace är inte hemma.
Ta upp den.
-Så att du kan avrätta mig? -Ta upp den.
Jag har inte skjutit nån.
Jag blir kanske dömd till fängelse, men jag kommer inte att bli avrättad.
Jag kommer att leva längre än du, Jesse.
Res på dig.
Stoppa undan pistolen innan du skjuter nån, Suit.
-Är du oskadd? -Ja.
Två pistoler, en skytt. Ge den till Healey.
Vad tittar du på?
Jesse? Är du där?
Förlåt mig. Jag inser att jag bara tänkte på mig själv och min karriär-
-och att det ofta har varit så.
Jesse? Är du där?
Översättning: Stefan Hemmingsson www.primetext.tv